Hej då, gamle Shep. Vi ses i himlen.
Här vilar min lilla kisse. Inga mer jamanden och hårbollar.
Han levde bara i 25 dagar. Men kostade mig 50 dollar.
Spot, en god vän. Vi älskar dig.
Biffer, Biffer, en jäkligt bra sniffer
Fram till sin död, gjorde han oss rikare
Spot, en god vän Vi älskar dig
Jurtjyrkogården
SåId Till salu
Har du kramat din doktor idag?
- Äntligen framme. - Ja.
Nå?
- Vad tycks? - Det är underbart!
Jaså, du vaknar och vill se vårt nya hem?
Kom hit.
Mamma! Pappa! Jag ser en stig.
Ellie, var försiktig!
Gör som mamma...
Mamma! Pappa! Det gör ont!
- Mamma, pappa, det gör ont! - Är du okej?
- Det gör ont! - Hjälp mig.
Är du okej?
Hej, Church.
Church.
Hon har bara skrapat knät.
- Jag vill inte ha det som svider. - Var är Gage?
Nej, vännen. Inte på vägen.
- Jag fick tag på honom åt er. - Tack så mycket.
- Tack. Jag heter Louis Creed. - Jud Crandall.
Jag bor där borta. Se upp för den vägen.
Lastbilarna kör fram och tillbaka dygnet runt.
- Och vem är det här? - Jag heter Ellen Creed.
Din pappa är den nya läkaren, har jag hört.
Du kommer nog att bli glad som en lärka här.
Är lärkor glada?
Mr Crandall, det går en stig där. Vet ni vart den leder?
Ja, det är en bra historia, och en bra promenad.
Jag ska ta med er dit och berätta historien.
- När ni är hemmastadda. - Toppen.
Jag måste byta på honom. Trevligt att träffas.
- Detsamma. - Kom, Ellie. Hjälp mig, du.
Huset har stått tomt länge.
Det är roligt att se folk här igen.
Du skrämmer livet ur mig, Church.
Kom.
Är det du, Doc? Kom upp och ta en öl.
- Vill du ha ett glas? - Nej.
Bra.
Herregud...
Det är verkligen en farlig väg.
Stigen din fru nämnde...
Vägen och lastbilarna är orsaken till att den finns.
- Vart leder den? - Djurkyrkogården.
- Djurkyrkogården? - Det är den jäkla vägen.
Många djur stryker med. Hundar och katter mest.
Min lilla flicka har en katt, Winston Churchill.
Vi kallar honom Church.
Jag skulle kastrera honom. Kastrerade katter smiter inte.
Om han springer över vägen tar turen slut till sist.
Jag ska tänka på saken.
SkåI för din hälsa, Doc.
Och din.
- Jag måste gå nu, dr Creed. - Okej, Missy.
- Hej, Missy. - Jag tar med de här nästa gång.
Bra. Kan du komma på måndag?
Det måste vara bra att vara gift med en läkare.
Jag önskar att jag hade en med tanke på mitt magont.
Jag har nog inte sån tur. Jag är ju inte gift med nån.
Hej då, Missy.
Mamma, pappa, kom! Nu går vi!
Vi kommer!
Är ni klara? Då går vi.
Här är det.
- Vad står det, mamma? - Det står djurkyrkogård.
Det är felstavat, men det är det som menas.
Vänta, Ellie!
Jag sa ju att det är en farlig väg.
Den har dödat många djur och gjort många barn ledsna.
Men nåt bra har den lett till. Det här stället.
Man kan inte plantera annat här än lik.
Hur kan du kalla det "bra"?
En kyrkogård för djur som dödats på vägen.
Den har skapats av ledsna barn.
De måste lära sig om döden på nåt vis.
Varför?
Jag tar honom.
Titta, pappa! En guldfisk.
Just det, Ellie. Alla här har inte dödats på vägen.
Inte de som dödades när jag var barn i alla fall.
De blir äldre längre in mot mitten. Svårare att läsa.
Missy Ellen, kom hit en stund.
Här begravde jag min hund Spot när han dog av hög åIder 1924.
Vet du vad en kyrkogård egentligen är?
Nja... det gör jag nog inte.
Det är en plats där de döda talar.
Nej... inte högt.
Stenarna och korsen talar.
Det är inget otäckt ställe, Ellie.
Det är en plats för vila och tal. Kommer du ihåg det?
Ja, sir.
- Hej, raring. - Pappa, tänk om Church dör.
Tänk om han dör och hamnar på djurkyrkogården.
Church klarar sig, sötnos.
Nej, det gör han inte. Inte till slut.
Till slut dör han, eller hur?
Han lever säkert när du går på high school. Det dröjer länge.
Det verkar inte länge. Det verkar kort.
Jag skulle gärna låta Church bli 100. Men det är inte jag som bestämmer.
Vem gör det?
Gud, antar jag.
Men han är inte Guds katt, han är min.
Gud kan skaffa en egen om han vill ha en. Inte min.
Inte min!
Äckligt!
Jag är rädd. Tänk om skolan här inte är som i Chicago?
Jag är rädd och jag vill åka hem.
Det kommer att gå bra, Ellie.
Jag vill inte att Church ska bli av med kulorna.
Herregud, var har du hört det?
Missy Dandridge. Hon säger att det är en operation.
Vägen är betydligt farligare än nån operation.
Church förändras inte. Inte mycket i alla fall.
Vi behöver inte oroa oss för att han blir överkörd.
- Church klarar sig. - Lovar du?
Vela inte nu, Louis. Lova henne.
Church klarar sig.
Jag lovar.
- Tack. - Ingen orsak.
Om nåt händer medan han är sövd, vilket inte är troligt,
men om nåt händer, får du förklara det för henne.
Jag måste gå.
- Han ska bli av... - Med kulorna, ja.
Tack för att du använde det uttrycket
och utökade min dotters ordförråd.
Ingen orsak.
- Hur är det med magvärken? - Varken bättre eller sämre.
- Jag kan ta en titt på dig. - Det går över. Det gör det alltid.
- Missy. - Frun.
Är vi vänner, Doc?
Jag pussade dig!
Ha en bra första dag på skolan, Doc.
Hej då.
- Vad hände? - Han blev påkörd!
- Akta huvudet! - Håll försiktigt.
Dr Creed!
- Vad hände? - Han blev påkörd.
- Dr Creed! - Ta ut dem härifrån.
- Försiktigt. - Ut allihop, tack.
Gå härifrån allihop!
Andningsblåsa. Hjärtmonitor. Jag behöver en grov nåI.
Kalla på ambulans, han måste till akuten.
- Det är ingen idé. - Vi följer rutinerna. Snabba på!
Jag sa till Rachel: "Inte ens en stukning idag. "
Jorden...
i en mans hjärta...
är stenigare...
Louis.
Hur vet du vad jag heter?
Jag...
kommer till dig.
Hur vet du vad jag heter?
Kom igen, Doc. Vi har saker att göra.
Kom igen, Doc.
Tvinga mig inte att upprepa det.
Varför är du här?
Jag vill hjälpa dig, för... Louis!
Du försökte hjälpa mig.
- Vi går, Doc. - Jag gillar inte den här drömmen.
Vem påstår att du drömmer?
Det här är platsen där de döda talar.
Jag vill vakna. Det är allt.
Gå inte längre, Doc.
Hur mycket du än känner att du måste gå,
gå inte till den platsen
där de döda vandrar.
Snälla...
Jag vill bara vakna. Det är allt.
Gränsen skulle inte överskridas.
Det är inte mitt fel att du dog.
Du var så gott som död när du kom in.
Marken längre bort...
är sur.
Är du uppe, Doc?
Jag kommer.
Tack, syster.
Louis, det är inte rätt.
Jag vill inte att du ska vara ensam i huset på Thanksgiving Day.
Det är en familjehögtid.
Det är därför du ska åka med barnen, utan mig.
Din pappa betraktar mig inte som en familjemedlem.
Men jag gör det.
Vi kommer att vara tillsammans mycket när du kommer tillbaka.
Jag tror att vi har ett problem.
Jud. Vadå för problem?
Det ligger en död katt på gräsmattan.
Jag tror att det kan vara din dotters.
Ja. Det är Church.
Jag beklagar.
Det ser inte ut som om han har lidit.
Ellie kommer att lida.
Här, ge mig den.
Vad tänker du göra med den?
Lägga honom i garaget. Jag begraver honom i morgon.
Tänker du berätta för Ellie?
Jag ska tänka på saken ett tag.
Jag kanske bara säger att jag inte har sett till kattjäkeln.
Jag vill inte förstöra hennes lov. Och Rachels.
Det kanske finns ett bättre sätt.
Ska vi lägga honom utanför cirkeln, eller ska vi börja på en ny?
Platsen vi ska till är på andra sidan om den där.
Vi kan inte ta oss över den. Vi bryter nacken av oss.
Nej, det gör vi inte. Jag har gjort det några gånger.
Jag vet exakt var man ska gå.
Följ mig.
Gå försiktigt.
Titta inte ner. Och stanna inte.
Om du stannar ramlar du definitivt.
Stanna inte, och...
Titta inte ner. Okej.
- Är du okej? - Ja.
Jag glömde mina glada tankar för en liten stund.
Det är inte långt kvar.
Vad är det?
Det är bara en lom.
- Okej. - Det är inte långt kvar.
Vi ska bara ner en bit.
- Nästan framme. - Det säger du hela tiden.
Nu menar jag det.
Vad är det här för ställe?
Det var deras begravningsplats.
- Vilkas? - Micmac-indianernas.
Jag tog med dig hit för att begrava Ellens katt.
Varför i allsin dar då?
- Varför, Jud? - Jag har mina skäl.
Jordlagret är tunt.
Du klarar det.
Jag sätter mig där borta och tar en cigg.
Du måste göra det själv.
Man måste begrava sina egna.
När du talar med dem...
säg inte ett ord om vad vi gjorde i natt.
Vad gjorde vi i natt?
Det vi gjorde, Louis, är hemligt.
Kvinnor sägs ju vara bra på att bevara hemligheter.
Men alla kvinnor kan berätta
att de aldrig har sett in i en mans hjärta.
Jorden i en mans hjärta, Louis, är stenigare.
Som jorden där uppe på micmac-begravningsplatsen.
- Goldman. - Hej, Dory. Det är Louis.
- Vill du prata med din dotter? - Ja, det vore trevligt.
- Hej, pappa! - Hej, gumman.
Hur är allt i Chicago?
Mormor och morfar har gett mig en massa fina saker. Hur mår Church?
Saknar han mig?
Han mår säkert bra, Ellie. Jag har inte sett honom i kväll.
Se till att du sätter honom i källaren
så att han inte springer ut å ää på vågen.
Ge honom en godnattpuss från mig.
Usch! Pussa sin egen katt.
- Vill du prata med Gage? - Ja.
Hej, pappa. Jag älskar dig.
Herregud!
Mat, Church.
Mat.
Kom, Church. Ät nu.
Kom, Church.
Herregud... Det är inte sant.
Du stinker, Church.
Vänta ett tag...
Herregud, han grävde sig ut.
Jösses... Herregud!
Fan!
Jag försöker intala mig själv att jag begravde honom levande.
Jag är ingen veterinär.
- Det var mörkt. - Visst var det mörkt.
Men hans huvud rullade på halsen som om det var fullt av kullager.
När vi flyttade honom, var han fastfrusen.
Det lät som tejp som revs loss från papper.
Levande varelser gör inte så.
Man slutar bara att smälta frosten där man ligger
när man är död.
Jag tror att jag håller på att bli galen.
Det var lumpsamlaren som berättade om stället.
Han var halvmicmac-indian.
Han visste vad min hund Spot betydde för mig.
Spot fastnade i taggtråd och fick en infektion.
När han dog, trodde jag att jag skulle dö.
Lumpsamlaren gjorde samma sak för mig.
Men jag var inte ensam när Spot kom hem.
Min mor var hos mig.
Man såg fortfarande märkena efter taggtråden.
Jud, kom och hämta din hund!
Han stinker av marken du begravde honom i.
Spot kom tillbaka.
Men han var aldrig riktigt samma hund som innan.
När han dog en natt, en andra gång,
begravde jag honom på djurkyrkogården,
där hans kvarlevor vilar, som du såg.
En man vet inte alltid varför han gör vissa saker.
Jag gjorde det för att din dotter inte är redo för att hennes katt dör.
Med lite mer tid lär hon sig vad döden innebär.
Då slutar det att göra ont, och de glada minnena kommer.
Har nån nånsin begravt en människa där uppe?
Herre Jesus, nej! Vem skulle göra det?
Hur i helvete kom du in hit?
Ut!
Hej då, Ellie. Gå försiktigt.
- Pappa! - Hej, gumman. Kom.
Hej, pappa.
Pappa, mår Church bra?
Ja, jag antar det.
Han sov på farstubron när jag åkte.
Jag drömde om honom.
Jag drömde att han blev påkörd
och att du och mr Crandall begravde honom på djurkyrkogården.
- Det var väl en dum dröm? - Mår han verkligen bra?
Ja.
- Hej, älskling. - Vill du ta din son, Doc?
Du luktar illa.
Kan man bada en katt?
Man måste ta dem till en djur- trimmare, och det är rätt dyrt.
Jag sparar min veckopeng och betalar för det.
Church luktar illa.
Jag ordnar pengarna.
- Jag hatar lukten. - Ja. Det gör jag med.
Jag är säker på att jag har cancer. Jag klarar inte av smärtan. Förlåt.
Herren välsigne och bevare dig.
Herren låte sitt ansikte lysa över dig och vare dig nådig.
Herren vände sitt ansikte till dig och give dig frid. Amen.
- Mår inte Rachel bra? - Hon har influensa.
Hon ligger. Hon har kräkts sen Missy Dandridge...
Det räcker, Ellie.
Stackars Missy. Jag vet inte varför Gud tar nån som hon,
som borde ha haft många år framför sig,
och låter en gammal gubbe som jag leva.
Min far brukade säga:
Gud ser sanningen... men väntar.
- Hur mår din katt? - Det är Ellies katt.
Nej. Det är din katt nu.
.. kanske fler delfiner har strandat
längs Maines kust. Forskarna vet inte varför.
- Hur är det, gumman? - Tror du att Missy är i himlen?
Vill du prata om det?
- Är Missy i himlen, tror du? - Jag vet inte.
Olika människor tror på många olika saker.
En del tror på himlen och helvetet. Andra tror att vi blir barn igen.
Andra tror att vi slocknar för gott.
Som en Ijuslåga i vinden.
Tror du det?
Nej, jag tror att vi lever vidare.
- Ja, jag tror på det. - Du tror på det.
Ge mig en puss.
Jag hörde dig och Ellie förut.
Jag tänkte väl det. Jag vet att du inte gillar ämnet.
Jag blev bara rädd.
Och du känner ju mig...
När jag blir rädd, blir jag defensiv.
Rädd för vad? Döden?